Välkomna till &quot;Gruppkram&quot;. Jag heter Ken Hyman.
Min gäst i dag är psykologen Richard Clayton.
Hans nya bok &quot;Klara, färdiga, släpp&quot; lär oss att hantera vår ilska.
Du använde metoderna i din bok på dina egna patienter först?
Ja, jag försökte lösa egna problem-
-och upptäckte då nåt som funkade så bra att jag ville hjälpa andra.
Vi öppnar telefonlinjerna. Om nån har problem med ilska-
-så är dr Richard Clayton redo. Och vi har ett samtal.
-Jag har ett litet problem. -Låt höra.
Det här var förut en rockstation och nu sitter herr Känslosam-
-och snackar skit! Hyman, jag ska snitta dina däck!
Bryt inte samtalet. -Vad med programmet gör dig så arg?
-Det suger! -Bra.
Tror du att du skulle må bättre om du snittade mr Hymans däck?
Ja, det tror jag.
Mycket av det vi gör när vi är arga hjälper oss inte.
Det får oss att må sämre. Vi styr våra känslor. Inte tvärtom.
Det första steget dit är att styra det känslomässiga jaget.
Vad glor du på mig för? Kör, pucko!
Jag vill att du gör en sak för mig.
Blunda, ta ett djupt andetag och säg efter mig:
-Klara. -Klara.
-Färdiga. -Färdiga.
-Släpp. -Släpp.
-Hur känns det? -Släpp...
Det känns bra.
Vafan, är du inte klok?!
Vi hinner inte med mer i dag. Tack till vår gäst Richard Clayton.
Boken &quot;Klara, färdiga, släpp&quot; finns i bokhandlar överallt.
Jag heter Ken Hyman. Vi hörs.
-Du var jättebra, Doc. -Tack.
Det är härligt. Om tre veckor gifter jag mig med världens bästa tjej.
-Kan livet bli bättre? -Ja, du kunde vara jag.
BLI VEGAN
Jaha, Ellen... Du är snart en del av familjen Clayton.
-Hur känns det? -Det är en ära. Jag älskar er son.
Åh, Ellen, så himla rart av dig. Men vad tycker du om Richard?
Två poäng! Ro hit med kardan, mamma.
Inte vid bordet, gubben.
Välfärdssystemet borde avskaffas.
Lätt för en vit son till en rik industriman att säga-en som jag.
Men vissa föds till ett fattigt liv på grund av bakgrund och hudfärg.
Det där är sedvanliga vänstervridna daltklyschor.
Tack så hemskt mycket, Rosa.
Du är en bra kvinna. Ditt folk är ett bra folk, ett stolt folk.
Hon förstår inte vad du säger.
-Alla förstår respektens språk. -Lägg av och ta en brandy.
Jag dricker inte mer.
Jag förstår inte varför min son vurmar så för sämre beställda.
-Han brås kanske på sin far. -Då hade jag inte haft nån medkänsla.
-Inte nödvändigtvis. -Mitch, du har druckit för mycket.
-Ska han inte få veta sanningen nu? -Vilken sanning?
-Om nallen. -Vilken nalle?-Vad pratar han om?
-Det kanske är bäst att jag visar. -Mitch, kom tillbaka!
-Vart ska han? -Vi kanske bara ska berätta.
-Vad då? -Vi ville inte berätta det så här.
Men det är svårt. Nu inför bröllopet så måste du få veta sanningen.
Rosa.
Trots att vi älskar dig och Mitch lika mycket-
-och uppfostrade er som våra egna-
-så är jag inte din pappa. I egentlig mening.
-Vad menar du? -Jag är inte din biologiska mamma.
-Är det här ett skämt? -Det är inget skämt, Richard.
Jag är rädd för att du är adopterad.
Adopterad?
-Det är omöjligt. -Inte nödvändigtvis.
Jag var på vinden i går och rotade bland våra prylar.
-Jag hittade den här. -Vad är det här?
Barnhemmet hittade dig med bara den. Du var bara några månader gammal.
TA HAND OM VÅR ÄLSKADE SON
Ställ inte till med en scen.
Ni säger ju att jag är adopterad!
-Sänk rösten. -Jag tror inte mina öron!
Vad gör det för skillnad?
Jag är 34 år! Har det inte slagit er att jag ville veta det tidigare?
Och ge dig men för livet?
Klara, färdiga, släpp.
Klara, färdiga...släpp.
-Är du okej, Doc? -Jag mår fint, Snurre.
Bättre än fint. Jag mår bra.
-Vad lyssnar du på? -Det är ett meditationsband.
&quot;Stillhetens hav&quot;.
-Lugnande, va? -Jo.
-Kan du hitta dem? -Jag har gjort det här i drygt 25 år.
-Hur bär man sig åt? -Med såna här fall med så få spår...
Vi börjar med att sätta in annonser i tidningar i stan där du hittades.
Om de finns där och lever, så hittar jag dem.
Bra.
TVÅ VECKOR SENARE
-Bara publiciteten blir som layouten. -De tar väl hand om dig.
Måndagens boksignering har gett mycket publicitet.
De satte in en jätteannons i dagens Tribune.
-Använder de det fotot? -Ja.
Jag ser så stel ut. Ser jag verkligen ut så?
Nej, inte alls.
Ursäkta, jag ska bara... Ett ögonblick bara, Jeff.
Det är Spicer. Jag har goda nyheter. Jag hittade dina riktiga föräldrar.
-Det är ju fantastiskt. Vilka är de? -Frank och Agnes...
-Jag kanske uttalar fel. Menuree. -Menuree. Det är franskt.
-Var bor de? -I Pekin i Illinois. Nära Peoria.
-Bara några timmar härifrån. -De vill säkert hälsa på.
Perfekt. Vi ordnar en fest och presenterar dem för alla.
-Den här är fin. -Rich vill att allt är perfekt.
Annars får han den där minen.
Älskling! Vi hittade dem! Vi hittade mina föräldrar!
De kommer nästa vecka! Vi ska ha fest!
Jag vet inte hur han hittade dem! Jag måste rusa! Jag ringer dig sen!
-Har de synts till? -Nej, inte än.
Jag vet inte varför de inte kommer.
Ni måste vara paret Manuree.
Jag visste inte att jag var blandras, men jag tror på de svartas rätt.
Nu vet jag varför. Pappa, mamma, berätta allt om er själva.
Jag tog examen på Berkeley 1969 och träffade din mamma där.
Jag skrev slagord åt många proteströrelser på 60-och 70-talet.
Minns du &quot;Rädda Valarna&quot;, &quot;Atomkraft? Nej tack&quot;, &quot;Fred&quot;?
-De var mina. -Oj!
Jag grundade en organisation för nytänkande i etnocentriska frågor.
Vad bra gjort. Ni är otroliga.
-Och du är sonen vi har drömt om. -Jag försöker, mamma. Verkligen.
Men säg mig en sak... Varför lämnade ni bort mig?
Det ingick i ett sociologiskt experiment.
Vi ville se om ett barn till radikala och humanistiska föräldrar som vi-
-kunde trivas i en trångsynt och hyperkritisk familj som Claytons.
-Jag har alltid vetat det. -Och du har klarat det galant.
Gratulerar, min son.
Vi älskar dig.
Ser jag okej ut? Jag vill göra gott intryck.
Du är jättefin.
Hur kan de inte älska dig?
Men tänk om jag blir en besvikelse för dem?
Oroa dig inte. Du är en underbar man.
Du blir historiens bästa fru.
Herregud, det är de!
-Var är min kavaj? -Du har den på dig.
-Ser jag okej ut? -Ja då, lugn.
Jag får träffa mina föräldrar. Vad ska jag kalla dem?
-Mr och mrs Menuree. -Ja, självklart.
Då kör vi.
Frank Menure. Du måste vara vår son. Hur fan är det med dig?
Det är ett stort ögonblick för oss.
-Vad hette du, sa du? -Frank.
-Nej, det andra namnet. -Menure. Det är franskt.
Ni måste ha gått fel. Vi väntar på paret Menuree.
-Och du måste vara Frank Junior. -Frank Junior?
Det är han. Han brås på min släkt.
-Kallar du de cirkusfreaksen släkt? -Hellre det än din vita slöddersläkt!
Håll käften!
-Tänk att det är du! -Vi har verkligen fått en fin familj.
Hur gammal är du? 34?
Det var då jag började tappa håret. Men det är ett tecken på virilitet.
När det är dags att köpa ny matta så vet jag ett bra ställe.
Säg att du är min grabb så får du ett bra pris.
-Ska vi inte gå in? -Inget hade glatt oss mer.
-Ska jag hjälpa dig med...? -Det här är en ostkula.
-Jag hoppas ni ska tycka om den. -En ostkula... Så trevligt.
Jag är känd för mina ostkulor. De är bäst i stan.
-Du kan få receptet. -Ingen bryr sig om vad det är i.
Utom hälsovårdsmyndigheten.
Varför håller du inte käften?! -Han är alkoholist.
-Jag hörde det där. -Vi uppskattar gesten. Va, Richard?
Du har ett fint hem här, grabben.
Det har nåt visst över sig.
-Det kan man säga. -Du måste tjäna bra.
-Vad pysslar du med egentligen? -Jag är psykolog och författare.
Vad sägs om det? Jag visste att mina gener var bra till nåt.
-Vad skriver du? -Böcker om psykologi.
Har du skrivit en bok om hundar? Jag hade gillat en bok om en hund.
-Det kan jag inte påstå att jag har. -Om du gör det så köper jag den.
Vi har längtat så efter det här. Han har många frågor till er.-Va?
-Jag vet inte var jag ska börja. -Du tog på hårnätet ändå, va?
Du skulle inte ha hårnät när vi mötte vår son.
Vet du hur ful du är i det, när du har det på skallen? Va?
Jag sa ju att jag måste ha hårnät för att inte få hår i ostkulan.
Jag räknar till tre. På tre är det fan bäst att du fått av fanskapet.
Ett!
-Två... -Jag tar inte av det.
Tre! Nu tar jag det!
Nu lugnar vi ner oss. Vi kan nog...
Är du nöjd nu?
Vi träffar vår son och du tjongar honom på kulorna med råttkulan!
-Du repar dig. -Ja då, han är tuff som far sin.
Om jag fått en slant för varje slag under bältet så hade jag varit rik.
-Kan jag göra nåt? -Har du inte gjort tillräckligt?
Du undrar väl varför vi lämnade bort dig.
Du har säkert hört det tusen gånger.
Pojke träffar flicka, de blir kära, flickan blir med barn...
...pojken grips för att han utgett sig för att vara köttkontrollant.
-Vad var det där sista? -Det är en lång historia.
Vi trodde du skulle få ett bättre liv i en familj som kunde försörja dig.
Ta inte illa upp, men köttet i såsen är skämt-det smakar inte rätt.
Det är inte kött. Det är parmigiani-seitan.
-Satans vad då? -Nej, seitan. Vi är veganer.
Vi äter inte animaliska produkter. Det är vetegluten. Lite knepigt...
Det är nyttigt. Gillar ni det inte så kan vi beställa hem nåt.
-Vi tycker bra om det.-Va, Frank? -Visst.
Det är nog det bästa gluten som jag nånsin har smakat.
-Vad jobbar du med då...du? -Du kan kalla mig pappa, min son.
Jag jobbade på en rodeo tills jag tröttnade på all skit.
-Fattar du? Skit, rodeo? -Den är så gammal att den har skägg.
Det har du med. Sen tog jag ett jobb på Peekaboo-tivolit.
Där träffade jag mor din. Nu säljer jag ett skadedjurspreparat-
-som heter Scoot. Skitbra.
Jag har en låda i bilen om ni vill se.
-Tack, det var omtänksamt. -Ska ni göra oss till farföräldrar?
Vi har diskuterat den möjligheten.
Diskuterat? Det gör dig inte på smällen!
Skäm inte ut mig inför min son. Men allvarligt talat...
Ni bör känna till vår sjukdoms- historia om ni tänker föröka er.
-Vad menar du? -Du kan ge dina ungar vissa saker.
Jag lider av en bakteriell åkomma som heter svartfot.
-Svartfot? -Har du hört talas om fotsvamp?
Det är tio gånger värre än det. Det är både kroniskt och obotligt.
Sen är det ju krympningen.
Krympningen?
Ja. Menuremän krymper när de har fyllt 40.
På min sida har vi psykproblem.
Tourettes syndrom, schizofreni och den ovanliga Cokies sjukdom.
Den kännetecknas av demens, mordlystnad-
-och rädsla för naturfibrer.
Om Tourettes inte har visat sig än så går du nog säker för den.
Men var uppmärksam på Cokie.
Det är vår största skam att vi inte fanns till hands för att fostra dig.
Men vi tänker ägna resten av livet åt att gottgöra dig för det.
-Det behöver ni inte. -Jo, vi insisterar.
Du tappar inte håret.
-Vill du prata om det, Doc? -Prata om vad? Jag mår bra.
Nu sover vi.
Se det så här: två dar till och sen behöver du aldrig mer se dem.
Slå mig inte!
Det var bättre.
Ni skojar...!
Vem är din pappa?
Jag seglar på Stillhetens hav.
God morgon, min son. Sovit gott?
-Ja, jättebra. -Vi ses vid frukosten.
HEMORROJDSALVA Såg du min tub...? Där är den!
Vad gör du där borta?
-Jag är en Menure. -Nej, det är du inte, älskling.
-Jo, det är jag. Jag är en Menure. -Du är en begåvad och klok man.
Ditt ursprung spelar ingen roll.
De har säkert många fina egenskaper som bara inte har visat sig än.
Men hur gör vi med festen? Jag lovade alla en stor överraskning.
Jag kan inte presentera dem för alla vi känner. Mitch blir själaglad.
Kolla på djuren. De där två pippar!
Kolla där.
Var är din vackra tjej?
Ellen är och gör ett ärende. Hon kommer när som helst.
Han pumpar för fullt!
Kan jag få två biljetter till brottningsgalan i kväll, tack?
-Junior, vad lyssnar vi på? -Meditationsbandet &quot;Stillhetens hav&quot;.
Det hjälper honom att slappna av.
-Vi har en överraskning åt er. -Åt oss?
Vi vet inte om ni är intresserade, men det är brottning i kväll.
&quot;Midsummer Night&apos;s Smackdown&quot;. Och vi har köpt biljetter.
Vänta lite. Hur visste ni att vi är brottningsfans?
-Vem är inte det? -Det ligger kanske i släkten.
Det börjar klockan åtta. Ni får en karta när vi kommer hem.
-Ni följer väl med? -Vi hade velat...
-Vi kan inte. -Jag önskar att vi kunde.
-Vi ska på ett slags möte. -Ni hade inte gillat det.
-En massa kallprat och skvaller. -Det gör inget. Jag är från landet.
Vi är bara här över helgen-
-och vi hoppades på att få ut det mesta av vår tid tillsammans.
Det är bara några timmar.-Va?
-Är du uttråkad, mamma? -Det är rena rama begravningen.
-Du sa att det skulle vara ledigt. -För de här typerna är det ledigt.
-Greppa hans shorts! -Vi borde försöka byta plats.
-Klockan börjar bli mycket. -Vi har gott om tid.
Vi måste få iväg dem. Har de inga hem?
Vet du vad din mamma ska ha på sig på bröllopet?
Nej, det vet jag inte. Hur så?
Hon måste väl ha nåt utan paljetter.
Om du är så emot det, kan du väl fråga henne?
Det var bara ett förslag.
-Ursäkta. -Jaha, Richard.
Vad var det för stor överraskning du lovade oss?
-Stor överraskning? -Du hade en stor överraskning, sa du.
-Vi ska ha barn. -Va?!
Inte nu. Hon är inte med barn, men hon blir det...en dag.
Kanske i kväll-vem vet?
Jaha... Vem vill leka charader?
-Pappa, det är lite sent. -Hon är inte ens nio. Nu leker vi.
Vad fan är det här?
-Du blängde på henne! -Jag var bara vänlig!
-Du har jagat mig hela dan. -Var stänger man av dig?
Jag har ingen avknapp.
Jag vet inte vad ni säljer, men här nasas det inget.
Vi säljer inget. Vi ska hälsa på vår son.
Er son? Richard Clayton bor här.
Det är vår grabb. Frank Junior.
-Så ni är...? -Hans föräldrar! Syns inte likheten?
Jo, självklart. Jag är Mitchell, Frank Juniors adoptivbror.
-Varför sa du inte det? -Frank Menure.
Min fru Agnes. Hur fan är det med dig?
-Vad hette du? -Frank.
-Efternamnet. -Menure. Det är franskt.
-Film. -Det är en film.
Andra ordet.
-Skräck. -Fasa. Illamående.
Är det &quot;Cape Fear&quot;?
-Det är &quot;Cape Fear&quot;. -Jag är grym i kväll.
Jag visste att du var nummer två, men inte att du var &quot;nummer två&quot;.
-Två poäng! -Richard, vilka är de där?
Gamla patienter med psykotiska vanföreställningar. Jag fixar det.
Din mammas stora käft fick oss utslängda för att vi störde.
-Jag var bara vänlig mot nån. -Du flörtade med platsviserskan.
-Jag vägrar delta i din inbillning! -Du kastar dig över allt på två ben.
Det här är Richards hedersgäster.
Hans biologiska föräldrar, paret Menure. Det är franskt, förstår ni.
-Hur fan är det med er? -Vad har du gjort?
Det är himla roligt att få träffa alla trevliga vänner-
-till vår älskade son Frank Junior.
Richard är Frank Menure Junior.
Frank Junior sa att ni var tråkiga. Men ni verkar vara trevligt folk.
Jajamän. Frank Juniors vänner är våra vänner.
Har ni problem med ohyra, säg till. Jag säljer dundermedlet Scoot.
Det dödar fästingar, loppor, kacker- lackor-rubbet. Surra bara med mig.
-Fattar ni? &quot;Surra med mig&quot;... -Så omtänksamt av dig.
Vad sägs om att träffa paret som var snälla nog att ta hand om Frank?
Mamma och pappa, det här är Frank och Agnes.
Hälsa på Douglas och Arleen Clayton.
Jag vill tacka er å mina och min frus vägnar-
-för att ni lyckats så bra med Frank.
-Vi älskar honom jättemycket. -Han är en bra kristen man.
Jag tillhör själv J och P-kyrkan. Fråga vad det står för.
Vad står det för?
Jul och påsk.
-Vi tror på jul och påsk. -Det är ett gammalt skämt.
Som ditt ansikte då. -Clayton, ska vi byta fruar?
Hon har gått några mil, men hon tar en dit man vill.
Tar Arleen dig dit du vill? Det gör hon säkert, din rackare.
Hon verkar ha suverän fjädring.
Det här är Angela Minola, Ellens mamma.-Angela, paret Menure.
Vilket nöje. Vilken fin klänning.
-Tack. -När ska bröllopet stånda?
-Vi måste fortsätta med leken. -Lekte ni en lek?
-Charader. Ni måste vara med. -Ja, för fan!
Okej då, gör er klara. Jag är expert på den här leken.
-Det är en film. -Är det &quot;Ambulansjakten&quot;?
-Kan du låta honom få börja? -Kan du hålla käften?
Första ordet. Rocky 1.
-Första ordet. -Det betyder &quot;The&quot;.
-Är det första ordet? -Det är första ordet. &quot;The&quot;.
-&quot;Härifrån till Evigheten?&quot; -Han hör nåt...
-Är det &quot;hör&quot;? -Är det &quot;ljud&quot;?
Ljud. &quot;Ambulansjakten&quot;?
Nej, &quot;American Gigolo&quot;. Vi såg den på drive-in. Richard Gere är läcker.
-Vi försöker leka en intelligent lek. -Då kanske du ska lämna rummet!
-Ett kort ord. -&quot;Of&quot;.
Det var jättebra.
&quot;Yentl&quot;! Är det &quot;Yentl&quot;?
-Jag tror det är fjärde ordet, Frank. -Okej, fjärde ordet...
Vad fan gör han nu?
&quot;Flickan ovanpå&quot;!
Han håller ut händerna. Bröst!
-Bröst! -Bröst! &quot;Ambulansjakten!&quot;
Det är inte &quot;Ambulansjakten&quot;!
Clayton, ursäkta. Hur ska vi få fram svaret med dina klena ledtrådar?
-Du klarar inte av den här leken. -Var inte så hård mot honom.
Vissa har inte talang för sånt här.
Det här är löjligt. Du, min herre, är en skitstövel.
Richard, jag hoppas du ska trivas med dina riktiga föräldrar.
Älskling?
Riktigt trevlig fest, Richard...!
-Vems tur är det? -Du är korkad, va?
Vet du, Richard, saker och ting är sällan så dåliga som de ser ut.
Det gjorde denna kväll så unik. Hej då.
Få hit hatten. Jag gör en. &quot;Leaving Las Vegas&quot;!
Ja, då var det väl dags.
Vi avskyr att behöva åka. Fast vi ses väl på bröllopet.
-Du sa aldrig vilket datum. -Gjorde jag inte?
-Allt kommer att stå på inbjudan. -Bra, bra.
Min gosse, du anar inte hur stolta vi är över dig.
Vi är så stolta över dig. Du är en fin, fin man.
Och, Ellen, vi fick aldrig en dotter.
-Men det känns som om vi fått en nu. -Tack, det var snällt sagt.
-Trafikstockningarna börjar nu, så... -Jag kan ärligt säga...
Det här har varit vårt livs bästa två dagar.
Vi har umgåtts i bara en helg, men vi har älskat ett helt liv.
Ja, det känns så.
Kom och hälsa på oss. Det är bara en villavagn, men vi ligger i soffan.
Jag tror inte det blir nödvändigt.
-Hej då med er. -Hej då.
En tornado slog ner precis utanför Pekin i Illinois...
-Sa han Pekin? -Nej. Kör försiktigt.
En tornado slog ner utanför Pekin. Det är den värsta på många år.
Det är vårt villavagnsområde. Där bodde vi!
Där är vår soffa. Uppe i trädet!
Allt vi äger finns i villavagnen.
Precis allt. Borta med vinden.
Det tjockar till sig på vägarna vid halv sex, så...
Vi har inget hem att åka till. Det där är vårt hem!
-Vad hemskt. Ni är väl försäkrade? -Nej, tyvärr inte.
-Vi har inte ens ett bankkonto. -Jag tror inte på försäkringar.
Jag hade alla våra pengar hemma. Och femtio lådor Scoot!
Åh, Gud, varför måste denna tragedi drabba oss?
-Vad ska det bli av oss? -Har ni nån att bo hos? En granne?
Det blir gatan för oss. Men vi reder oss nog. Vi har klarat värre knipor.
Jag tror inte att jag orkar vara hemlös igen.
Inte i min ålder!
Richard, kan jag få prata med dig?
-Vi måste göra nåt. -Sluta, Ellen, jag har gjort mitt.
-De fick helgen, nu vill jag leva. -Vad ska de göra?
Varför kan de inte bo i sin bil? En villavagn är som en stor bil.
Du är inte sann. Du är fullständigt hjärtlös.
Du som tjatar om fattigas problem vill sätta dina föräldrar på gatan?
-Sluta kalla dem det. -De är lite vidriga.
Men de älskar dig villkorslöst. Det är mer än Doug och Arleen gör.
Doug och Arleen Clayton är fina människor.
Lite konservativa, men de är fina människor.
Bröllopet är om två veckor.
Det blir bara några dar. Bröllopet är fixat.
Snälla Richard, du vet att det är det rätta att göra.
Eller hur?
Hör ni... Richard har nåt som han vill berätta för er.
Ellen och jag vill att ni ska veta att ni kan bo här i några dar.
Men om ni inte vill så förstår vi det.
Vad kan jag säga, min gosse?
Du räddar oss i nödens stund.
Familjebandet är viktigast av alla.
Inget i hela världen är viktigare än ens familj.
-Jag blir så rörd. -Så det känns inte fel då?
Nej. Det är jättebra.
-Dessa låg i garaget. Så du kan sova. -Jag bär inte öronproppar i mitt hus.
Det är rart att se ett par som levt ihop så länge tända på varann.
Rart? Det är psykotiskt. De struntar fullständigt i hur de påverkar andra.
Men det är okej, De ska inte gå mig på nerverna.
Mina fötter har kliat på sistone. Jag tror att det är svartfot.
-Du har inte svartfot. -Hur vet du det? Är du fotläkare?
Sluta vanka, kom och lägg dig. Du gör mig nervös.
Snälla nån!
Du har inget som jag inte har sett förut.
Utom en hjärna.
Hej, älskling. Mår du bra?
Ja, ja. Tror du att de börjar leta efter en bostad i dag?
Kan du åtminstone försöka tycka om dem, för min skull?
Visst, du känner mig. Visst. Tycker du att jag ser mindre ut?
-Säg att hon inte får röka inomhus. -Jag ska.
-Vart ska du? -Ingenstans.
Jag har bara ett ärende i stan.
-Ska vi kasta lite boll? -Nej.
Det vore kul, men jag är redan sen.
Kom igen, grabben.
Hela livet har jag drömt om att kasta trasan på gräsmattan med min son.
Jag kan faktiskt inte, Frank. Jag har en dålig axel också.
-Den gick ur led i en lacrossematch. -Det är väl inget.
Jag har dåliga knän, dålig rygg och dåligt hjärta.
Kom igen, vi kastar lite medan jag fortfarande lever.
-Jag har en fin kostym på mig. -Låt mig få kasta en gång.
-En gång. Sen måste jag rusa. -Ta kameran!
Då kör vi. Det är en dröm som går i uppfyllelse.
Vilken fin klocka du har. Du måste ha det bra.
-Det var en present. -Fin klocka.
Behöver du en ny så känner jag en som säljer billigt ur bagageluckan.
Då kör vi... Det ser bra ut!
Gå på djupet.
Ja, det var rätt bra.
Snyggt. Kastade du med Doug?
Nej, Doug gillade inte att smutsa ner händerna.
Håll dig till mig, grabben. Mina händer är alltid smutsiga.
Kasta hårt nu.
Vad hände?
-Jag tror att axeln gick ur led. -Jag drämmer den på plats.
-Nej, du drämmer inget på plats. -Tro mig, jag kan.
-Jag såg &quot;Dödligt Vapen&quot; tio gånger. -Låt honom göra det. Han är duktig.
-Jag kan göra det. -Inget drämmande!
Jag fick honom nästan. Jag ska ta dig, jag ska ta dig!
Har jag mer hår på den här bilden? Det var inget.
Hej. Jag vill tacka er, dr Clayton. Den här boken räddade mitt liv.
-Kan ni signera den? -Det vore en ära.
Varsågod.
Jag kan inte läsa det här.
Tack.
Richard, är du säker på att du klarar det?
Så ska det låta!
De blev klara tidigt.
Sen när läser du Star?
-Det är Agnes. Det är intressant. -Har de ingenstans att ta vägen än?
-Jag betalar gärna för ett hotell. -De är för stolta för allmosor.
Stolta för 200 års inavel? Jag bröt armen, signeringen var en katastrof.
De är inte så farliga när man väl lärt känna dem.
Frank är väldigt händig. Agnes gav mig underbara recept.
Recept på vad? Grisfötter eller pungråttapaj?
-Det här är jättegott. Vad är det? -Tempehkroketter med tofu-tahinidip.
Har jag världens bästa fru, eller?
Det är inte allt. Jag har en överraskning.
En överraskning? Jag älskar överraskningar.
Det är en ostkula. Jag gjorde den själv med fötterna.
Nej...! Nej!
Din pappa sa att du söker en matta.
Du får ett bra pris.
-Nej! Det här händer inte. -Håll käften bara!
-Du är inte min fru. -Jo då. Och du är min man.
Kolla här.
Sådan far, sådan son.
FRANK MENURE JR MED FRU
Vad är det? Är du inte hungrig?
Spring, älskling, spring!
Åh, Ellen... Jag hade en hemsk mardröm.
-Min son? -Agnes?
Är du okej? Jag tyckte att jag hörde ett skrik.
Jag drömde en mardröm. Men jag mår bra, tack.
Åh, gubben. Gråt inte. Mamma är här.
Jag brukade sjunga en vaggvisa för dig när du var pytteliten.
Du somnar säkert om jag sjunger den nu.
Det behövs inte. Jag...
Det är jättefint, men jag vill inte väcka Ellen.
Agnes, jag är 34 år.
Mycket lugnande... Tack, Agnes, tack.
Är det en vers till?
Rikta den mot mig. Vänta. Vinkeln... Precis där, precis där.
Ellen, har du sett min klocka? Min Rolex. Den är puts väck.
-När hade du den senast? -I går. Jag la den på nattygsbordet.
Frank kommenterade den i går. Minns du det? Han beundrade den.
-Du kan inte mena allvar. -Han stal min klocka.
Tror du att Frank smög in hit mitt i natten och tog din klocka?
Jag vet inte, men han är straffad.
Vad för slags man utger sig för att vara köttkontrollant?
Alla i din familj är galna.
-Du har nog bara förlagt den. -Nej, jag har inte förlagt den.
-Min riktiga pappa gav mig den. -Du tyckte att den var för prålig.
Det ger honom inte rätt att sno den.
-Hej då, älskling. -Var rädd om dig.
-Bor Claytons här? -Ja, men det måste vara fel.
-Vi har inte beställt kött. -Nån har gjort det.
Jag har en beställning här till en Franklin...Manuria....?
-Min högrev har äntligen kommit! -Högrev?
Ja, från Månadens Kött-klubben. Jag har väntat i tre veckor på det.
In i köket. Jag flyttade ut satans- prylarna för att få plats med det.
Klara, färdiga, släpp.
Frank, du har inte sett min Rolex?
Nej, det har jag inte.
Jag är där nere på kontoret och jobbar på min nya bok.
-Det är hett som i helvetet där ute. -Jag svettas som en hora i kyrkan.
All solkräm och naken hud ger en man lite idéer.
Vart vill du komma, Franklin Menure?
Jag kommer mot dig-nu!
Åh, älskling!
Åh, Frank, smiska mig. Smiska runt lite. Den gillar det.
-Sluta ge ifrån dig dumma ljud. -Ska du aldrig hitta min g-punkt?
-Håll käften om din jäkla g-punkt! -Det är dags att ta fram X-calibern.
-Var är den? -Jag vet att jag packade ner den.
Jag ska kolla bland sakerna.
Håll ut, kvinna. Håll ut, kvinna!
-Det surrar. Är det du? -Det är X-calibern.
-Jag känner igen det ljudet överallt. -Det kommer från garderoben.
-Jag tror att det är nån där. -Jag går och kollar.
Min son?!
Mår du bra? Om du hade frågor om sex, varför frågade du inte bara?
Jag vill inte prata om det. Jag vill inte prata om det!
Vi förstår.
Mamma och jag är oroliga för dig. Du är typen som stänger inne allt.
-Du måste visa dina känslor. -Försvinn!
Det kommer inte att gå.
-Klart det går. -Nej.
-Mamma, jag menar inte klänningen. -Vad är det då?
-Jag har omprövat saker på sistone. -Det är helt naturligt, gumman.
Det är ett stort steg för er båda.
Jag vet inte om Richard och jag är rätt för varandra.
-Han verkade tolerant och medlidsam. -Vad då, verkade?
Varför är han så hård mot Frank och Agnes?
De är grova och framfusiga ibland-
-men han avfärdade dem direkt.
-Han verkar verkligen älska dig. -Det vet jag att han gör.
När man älskar nån så måste man ta dem som de är.
-Jag tar det. -Jag tar det.
Nej, jag tar det.
-Sitter du? -Nej. Hur så?
Holly Davis Show vill ha med dig på fredag.
-Nu på fredag? -Ja!
-Deepak Chophra har appendicit. -Det är fantastiskt.
Jag vet. Det är ditt livs chans. Det kan göra boken till en bästsäljare.
-Jag ringer i morgon om detaljerna. -Perfekt. Vi hörs då.
-Det är ju jätteroligt. -Vänta tills mina föräldrar hör det.
Vi hörde varenda ord.
Det kan bli mitt stora genombrott.
Grattis, Richard. Det låter spännande.
Du går säkert hem hos missnöjda överviktiga hemmafruar överallt.
-Den är lite lång i ärmarna, va? -Tycker du, mamma?
Pappa och jag har diskuterat det och paret Manure måste bort.
Fortsätter du umgås med de hemska typerna kommer vi inte på bröllopet.
Det finns bara plats för ett par föräldrar i familjen. Vi eller de.
Valet är ditt.
Jag lovar att de är ute före bröllopet, mamma.
Lägg av! De är ju roliga.
-Ursäkta... -Stick!
Under trädet uti mörkret där man inte ser mitt fejs
hade jag gärna tryckt upp dig mot stammen
trots att mina tänder saknades när vi började kyssas
så ser du ingen skillnad i mörkret
nej, du ser ingen skillnad du ser ingen skillnad
nej du ser ingen skillnad i mörkret
Allihopa! Vi vill presentera vår son Frank Junior.
Där har ni honom.
Det här är våra vänner från Peekaboo-tivolit.
De var bara på genomresa. Sätt dig och koppla av med oss.
Nej tack. Jag vill prata med min fästmö, tack. I enrum.
-Ursäkta. -Jag är faktiskt 85 år.
-Grattis. -Tack.
-De ska ut nu. -Börja inte nu igen.
De är inte välkomna längre. De och deras vänner ska ut.
Du får inte låta dem ha fest utan att fråga mig.
De sa att de skulle bjuda in några vänner.
Hela &quot;Hee Haw&quot;-ensemblen är där.
De har inte träffats på länge. Kan vi inte unna dem?
-De lovade att sluta före tio. -Jag ska vara med i tv i morgon!
-Jag ber dem skynda på. -Nej, de ska ut nu!
De är en plåga!
-Varför hatar du dem så mycket? -Jo, det ska jag säga dig.
De är ohyfsade, plumpa och påflugna.
De är de mest dysfunktionella människor jag har träffat.
De är såna. Du står inte ut med att vara barn till vanliga människor.
-Det är inte sant. -Du är en snobb, Richard.
-Kallar du mig snobb? -Ja, jag kallar dig snobb.
-Jag är ingen snobb. -Jo, du är snobb rakt igenom.
Kan du inte vara tyst nu!
-Var tyst själv! -Nej, du är tyst!
Ta inte illa upp, men du borde inte säga så till din fru.
En fru bemöter man med respekt.
-Håll tyst, din kossa! -En mans fru är hans borg.
Även om hela din hjärna var choklad så hade du inte fyllt en M&amp;M!
Jag försöker mäkla och du blandar ihop talesätt.
-Jag försöker hjälpa till. -Var tyst då!
Ut ur mitt hus! Ut härifrån-och det nu!
Allihop! Festen är slut! Just det, inte en minut till!
Ut, ut, festen är slut! Alla ska ut!
Vad är ni för ena? -Vart ska du?
Till mamma. Hon är inte perfekt, men jag tar henne för den hon är.
Kom tillbaka. Kom tillbaka omedelbums!
Inte du!-Ellen?
Hej igen. Om ni är nya tittare så är dagens gäst Richard Clayton-
-som har skrivit självhjälpsboken &quot;Klara, färdiga, släpp&quot; om ilska.
&quot;Klara, färdiga, släpp&quot; låter lite enkelt.
Jag kan gå i god för det. Det förändrade mitt liv.
Hur var ditt liv innan du utvecklade systemet?
Jag hade en svår barndom som ledde till destruktivt vuxenbeteende.
Jag fick ofta vredesutbrott och sen ett nervsammanbrott när jag var 29.
Efter att ha gripits för fylleri efter några rejäla bläckor-
-insåg jag att jag måste förändras. Jag slutade dricka-
-och skrev klar min avhandling.
Är det sant att du inte har blivit arg på fyra år?
Man kan säga att sen jag utvecklade dessa tekniker-
-så har jag styrt mina känslor mycket bättre.
Vi har en överraskning till dig.
Vi vet att du har nått långt. Dina nära måste vara jättestolta.
Så vi tog hit dina föräldrar för att prata minnen och om dina framgångar.
-Hur sa? -De sitter här i studiopubliken nu.
Ska vi hämta fram dem? Ja, det gör vi.-Kom fram nu.
En applåd för Richards föräldrar.
Hur fan är det med er? God morgon, Amerika!
-Fel program, dumbom. -Håll käften!
Välkomna till programmet. Hej.
Jag heter Frank Menure.
Det här är min fru Agnes och han där är Frank Junior.
Det är fel. De är inte mina föräldrar.
Visst är vi hans föräldrar. Jag ser för ung ut.
En väninna sa att jag har en 20-årings hud.
Sa hon nåt om din 50-åriga röv?
Nej, vi pratade inte om dig.
Vi är så stolta över vår gosse. Han brås på oss.
Som min far sa: blod är tjockare än vatten.
Inte med all sprit i ditt blod.
Han provade ett 12-stegsprogram, men blev full och föll av steget!
Ni får ursäkta min fru. Hennes mun är som 7-Eleven.
-Den är öppen dygnet runt. -Jag måste få säga en sak.
De här är inte mina föräldrar.
Mina föräldrar heter Doug och Arleen Clayton.
De här har bidragit biologiskt. De är biologiska bidragsgivare.
Teoretiskt sett är de mina föräldrar. Men de är inte mina föräldrar.
Min stab fick veta att de är dina föräldrar.
-Av vem? -Din bror Mitch.
Jag tror att han var din bror.
Holly, du får ursäkta vår grabb. Han är inte sig själv i dag.
-Han har haft problem hemma. -Det är inte så farligt.
Han har bara haft problem med lilla damen. De ska knyta hymens band.
-Håll dig lugn. -De rök ihop.
-Han var som galen i går. -Han och hans tös älskar varandra.
Han menade inte att skrika åt henne så där.
Han är en snäll pojke och vi är så stolta över honom.
Vi är så stolta över honom. Han är vår son.
Låt grabben vara!
Hej, Jennifer. Ses vi i kväll? Vad då, har läxor? Jag gjorde aldrig läxor.
Kom ut, ditt jävla as! Jag ska mörda dig!
Det var ett skämt! Det skulle inte gå så långt!
Nej! Det är en italiensk tröja. Dra inte i den!
Slå mig då! Jag har alltid varit avundsjuk för allt du har gjort.
Jag har inte gjort nånting. Därför jag alltid varit så taskig.
Två poäng!
Det blev kaos på Holly Davis Show när en gäst gick bärsärkagång.
Ilskaexperten Richard Clayton exploderade under inspelningen-
-och angrep sina föräldrar i bild och inför studiopubliken.
Han borde ha kallat boken &quot;Klara, färdiga, få spel&quot;.
Och nu fortsätter &quot;Ambulansjakten&quot;.
Jag har goda och dåliga nyheter.
Den dåliga nyheten är att förlaget vill kicka dig.
Bokturnén är inställd och Kmart tänker inte sälja boken mer.
Och den goda nyheten?
Du har blivit inbjuden att vara med hos Jerry Springer.
Jag vet varken ut eller in, pappa. Ellen har flyttat hem till sin mamma.
Jag vill bo här några dar och reda ut mina tankar.
Richard, det kommer faktiskt mycket olägligt. Vi har gäster.
Det är din saliga röra, min son. Du får ta itu med det själv.
-Agnes, du behöver inte göra det. -Det är det minsta vi kan göra.
Det minsta jag kan göra. Du äter bara hennes Malomars.
Knip käft!
-Fortfarande inget svar. -Vi har så himla dåligt samvete.
Mitch sa att det skulle hjälpa hans karriär.
Är ett litet gräl skäl nog att ställa in hela bröllopet?
Jag kan inte se mig själv leva med honom livet ut längre.
-Han är inte den jag trodde. -Du kanske ska se om han är okej.
För han pratar inte med oss.
Richard?
Är du här nere?
Hej, Ellen. Jag hörde inte när du kom.
Du kanske kan hjälpa mig. Jag gör en ostkula.
Det är mycket svårare än det ser ut.
Jag försökte ringa dig, men...
Richard, är det där kött?
Grillat fläskkött. Det är månadens kött.
Lite rött kött är inte så farligt ibland.
Älskling, vad gör du med dig själv?
Jag accepterar mitt arv, Ellen. Jag var fel på det från början.
Varför stå emot? Jag är en Menure.
Vet du vad?
Vad spelar det för roll? Mitt liv är ändå förstört.
-Det här är inte mannen jag känner. -Nej, du kände Richard Clayton.
Jag heter Frank Menure Junior. Hur fan är det med dig?
-Richard, det här är vansinnigt. -Det ligger i släkten.
-Våra planer, vi skulle gifta oss... -Och göra vad?
Sätta fler Menure till världen? Mer Cokies sjukdom? Mer svartfot?
Nej tack, de generna stoppar här. Ursäkta, jag ska göra min ostkula.
Okej, om det är så du tycker så borde du få tillbaka den här.
Hej då.
Det är lugnt, Ellen. Jag mår fint.
Jag har kontroll över mina känslor.
Klara, färdiga...
Mamma, han är helt färdig. Vad ska jag göra?
-Vad har hänt? -Han är ett försupet vrak.
Han verkar ha gett upp. Han äter kött också.
-Äter Richard kött? -Ja, rött kött.
Han är inte sig själv. Det är pressen...
Nej, det är paret Menure. Han skyller allt på dem.
Åh, gumman...
Det är bra.
Stick!
-Försvinn från min tomt. -Vi ska bara hämta våra saker.
Goda nyheter. Vi flyttar. Peekaboo- tivolit ger oss våra jobb tillbaka.
Stanna där, jag hämtar det.
Där har ni era saker. Stick nu.
Du har inte sett min silvermedaljong? Den är hjärtformad.
-Nej. Hej då. -Ett ögonblick bara.
-Vad vill ni? -Vi skulle vilja prata med dig.
En gång till, sen slipper du oss.
Det vi har att säga kommer att intressera dig.
Jag vet inte hur jag ska säga det.
-Lika bra att berätta det. -Kan du komma till saken?
Vi är inte dina föräldrar.
Ni...
-Va? -Vi har aldrig kunnat få barn.
Då såg vi annonsen i tidningen och tänkte ge det ett försök.
-Nej, ni skojar. -Vi fick snacka oss runt detektiven.
-Vi är smartare än vi ser ut. -Vi menade inget illa.
Så ni menar att den här veckan, hela pärsen, byggde på en lögn?
Vi inser nu att det var fel. Och vi är hemskt ledsna.
Ledsna? Är ni ledsna? Ni har förstört mitt liv!
-Jag kan bussa polisen på er. -Det var ju det jag sa.
Det är upp till dig, men då måste vi stanna till rättegången och allt.
Annars slipper du oss för gott.
Du kan ha rätt, mr Menure.
Om det är ditt riktiga namn, vilket jag för din skull hoppas det inte är.
När jag tänker på stackars godtrogna Ellen som försvarade er två...
Vänta tills hon får höra det här. Ni är de uslaste typer jag träffat.
Ser jag er här igen ringer jag polisen. Adjö och skönt att bli av med er!
Jag fattar inte att de gjorde det. De verkade så äkta.
De verkade verkligen hålla av dig.
Kan vi prata i enrum lite?
Jag var på väg upp.
Mamma, vi kommer ner strax!
De lurade oss båda. Men det förändrar inte hur du behandlade dem, Richard.
Du visste inte ens att de inte var dina föräldrar.
Du svek de värden som jag trodde att vi delade.
Du har rätt. Jag skäms för mitt uppförande, särskilt mot dig.
Jag kunde inte acceptera att jag kunde vara barn till såna människor.
Jag har fått betala dyrt för det. Inte karriären. Det var rätt åt mig.
Men, Ellen, jag vill inte förlora dig på grund av det här.
Du är det bästa som har hänt mig.
Vad har hänt med din klocka?
Jag har slutat använda den. Den är för prålig och inte min stil.
-Doc? -Ja, Snurre?
Genrepet gick jättebra. Det blir ett fint bröllop.
Tur att de hemska typerna är borta.
Var glad att de inte är dina föräldrar.
Kan du tänka dig att dras med dem resten av livet?
-Du borde bussat polisen på dem. -Skål för paret Menure.
De kunde inte komma. Jag kan bara säga: tack!
-Matfixaren lär vara jätteduktig. -De gjorde Coolidge dotters bröllop.
Du verkar ha nåt på hjärtat.
-Du har väl inte ångrat dig? -Nej, absolut inte.
Vi ses i morgon.
Var rädd om dig.
Kom fram, kom fram och vinn ett pris!
Vält mjölkflaskorna och få ett pris.
Du ser ut att kunna kasta en boll. Vinn ett pris till den vackra damen.
-Vi har många fina priser. -Okej, tre bollar för fem dollar.
Ta i nu, min gosse.
Nästan, nästan. Lite mer till vänster.
-Du måste ta i lite mer. -Du anstränger dig inte hårt nog.
-Så synd. -Det är bluff!
-Vill du prova igen? -Dig välter jag lätt!
Eftersom du är en så god förlorare så ska vi ge dig ett tröstpris.
Älskling, ge honom ett av tröstpriserna.
En söt vovve till unga damen i rosa.
Varsågod. Vackert rosa som din sockervadd. Tackar.
Tackar, tackar.
Skitsmart. Första dan på jobbet och du bränner redan vinsten.
Du kan spara pengar till min dräkt genom att jobba i Skräckkabinettet.
Vill du se skräck, apröv?
Jag vill prova.
Egentligen ville jag bara ge dig din medaljong...
...mamma.
Varför ljög ni för mig?
Du sa att dina problem började när vi dök upp-
-så vi tänkte att det bästa vi kunde göra var att försvinna.
Så ni lämnade mig för mitt bästa. Igen.
-Kan ni nånsin förlåta mig? -Klart vi kan, du är ju vår son.
-Vill ni komma på mitt bröllop? -Inget hade glatt oss mer.
-När är det däringa bröllopet? -Om ungefär 1 1/2 timme.
-Var är han? -Han är en timme sen.
Oroa er inte, han kommer.
Så där ja. Det är en bra plats.
Var inte nervös.
-Du är jättestilig. -Jag fattar inte att jag gör det.
Jag kan bara säga att om Ellen gör dig hälften så lycklig-
-som Agnes gjort mig så blir du bara hälften så olycklig som jag är nu.
-Ska jag nita dig utanför kyrkan? -Jag får väl gå in. Håll tummarna.
-Lycka till! -Du klarar det fint!
-Glöm inte att säga &quot;ja&quot;. -Vi ses där inne.
-Barn... -De blir stora så fort.
Ett ögonblick bara.
Hej, allihop. Tack för att ni kom.
Vi möts på bröllop för att fira nya familjemedlemmar.
Som många av er vet så har jag nyligen fått nya familjemedlemmar.
Jag kan nu stolt presentera två av mina hedersgäster.
Mina biologiska föräldrar: Frank och Agnes Menure. Ge dem en applåd.
-Du är så fin. -Tack.
Jag förklarar sen.
Kära församling, vi har samlats här i dag för att förena dessa två...
ETT ÅR SENARE
FAMILJÄRA FRÄMLINGAR
-Är den på? -Ja, om den röda lampan lyser.
-Varför är det mörkt? -Vad är det här?
-Vi är på BB och väntar... -Herregud, nej! Vad gör du?
-Vad är det som dinglar där? -Sluta med det där.
Jag är så glad för Richard och min dotter!
-Passa dig, Spielberg. -Och nu, skräckdelen i vår film...
Se upp med vart du pekar kameran. Annars filmar du snart i din röv.
Vill nån komma in och säga hej?
Jaha, Angela... Hur känns det att bli mormor?
-Han ser ut som en Harvard-man. -Nej, Yale.
Clayton, skicka hit honom nu.
-Han är på pricken lik dig. -Visst är han lik mig?
Rynkig och kort med vidöppen mun.
Strunta i henne. Hon var den första i sin familj som föddes i fångenskap.
Varsågod. O, jösses!
Varsågod, pappsen.
Ja, nog är han en Menure alltid.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2007